Gruffalo-ul
Mamă!
Nuca! Așteptați aici voi doi.
Nu. Ne spui o poveste?
Da. Spune-o pe aia cu monstrul!
Sau pe cea cu șoarecele?
Ia să vedem.
Un șoarece a pornit la plimbare prin pădurea cea deasă și întunecoasă.
Oh.
Ah.
Uh!?
Ooh!
Hm.
Un șoarece a pornit la plimbare prin pădurea cea deasă și întunecoasă.
O vulpe văzu șoarecele,
Și șoarecele arata bine.
Încotro, șoricel maro?
Vino și ia masa în casa mea subterană.
E foarte drăguț din partea ta, vulpe
Dar... nu. - Nu?
Trebuie să iau masa cu...
Cu un gruffalo?! Cu un gruffalo.
Un gruffalo? Ce e un gruffalo?
Un gruffalo? Cum, nu știi? - Nu.
Are... colți uriași. Și...
Gheare ascuțite.
Și dinți înfricoșători în gura lui uriașă.
Ei bine...
Unde vă întâlniți?
Aici. Lângă pietrele acestea.
Și mâncarea lui preferată este... vulpe prăjită.
Vulpe prăjită?!?
Eu trebuie să plec.
Spuse vulpea.
La revedere șoricelule.
Și pe dată a fugit.
Vulpe bătrână și prostuță!
Nu știe că nu există așa ceva ca un gruffalo!
Și apoi?
Și șoarecele își continuă plimbarea prin pădurea cea deasă și întunecată.
O bufniță văzu șoarecele.
Și șoarecele arata bine.
Încotro șoricel maro?
Hai să bem un ceai.
În casa mea din copac.
E teribil de amabil din partea ta... bufnițo
Dar... nu.
Nu?
Trebuie să iau ceaiul... cu un gruffalo.
Un gruffalo?
Ce e un gruffalo?
Un gruffalo. Cum, nu știi?
Nu.
Are genunchi noduroși
și degetele de la picioare răsfrânte.
Și o umflătură otrăvitoare verde pe vârful nasului.
Unde te întâlnești cu el?
Aici. La rău.
Și mâncarea lui preferată este...
Înghețata de bufniță.
Înghețată de bufniță!
La revedere șoricelule.
Și pe dată bufnița zbură.
Bufniță prostuță și bătrână. Nu știe?
Nu există așa ceva ca un gruffalo!
Și șoarecele își continuă drumul prin pădurea cea deasă și întunecată.
Un șarpe văzu șoarecele.
Și șoarecele arata bine.
Încotro șoricel maro?
Hai să te ospătezi în casa mea din bușteni.
E foarte drăguț din partea ta, șarpe, dar... nu.
Trebuie să mă ospătez cu un...
gruffalo.
Un gruffalo? Ce e un gruffalo?
Un gruffalo? Cum, nu știi?
Ochii lui sunt portocalii.
Limba lui e neagră.
Are țepi purpurii pe tot spatele.
Țepi purpurii!
Unde vă întâlniți?
Aici. Lângă lac.
Și mâncarea lui preferată este tocana de șarpe.
Tocană de șarpe!
E timpul să plec. La revedere șoricelule.
Și șarpele dispăru târându-se.
Șarpe bătrân și prostuț, nu știe? Nu există așa ceva ca un gruffalo.
Șarpe! Ha.
Dar cine e creatura asta cu așa gheare teribile și dinți uriași în fălcile lui teribile?
Cu genunchi noduroși și degetele de la picioare răsfrânte și o umflătură otrăvitoare pe vârful nasului?
Ochii lui sunt portocalii, limba lui e neagră și are țepi purpurii pe tot spatele.
Gruffalo.
Șoarecele a spus că se întâlnesc... - Da, lângă pietrele acelea.
Lângă râu. - Lângă lac.
Și mâncarea lui preferată este..
Vulpe prăjită!
Înghețata de bufniță.
Tocana de șarpe.
Șarpe bătrân și prostănac! Nu știe că nu există așa ceva ca un gruffalo.
Dar ce creatură e asta?
Cu gheare teribile și dinți uriași în fălcile lui teribile.
Are genunchi noduroși, și degetele de la picioare răsfrânte și o umflătură otrăvitoare pe vârful nasului.
Ochii săi sunt portocalii, limba îi e neagră, și are țepi purpurii pe toată spinarea.
Oh, nu. E un gruffalo!
Mâncarea mea preferată.
Spuse gruffalo-ul.
Ai gust bun... pe o felie de pâine.
Bun, spuse șoarecele. Nu-mi spune că sunt bun.
Eu sunt cea mai înfricoșătoare creatură din pădurea asta.
Doar mergi în urma mea și vei vedea. Toți se tem de mine.
Se tem?
Bine.
A spus gruffalo-ul, izbugnind în râs.
Mergi înainte.
Și eu te voi urma.
Au mers, și au mers. Până când gruffalo-ul zise:
Aud un fâșâit printre frunze.
Este șarpele, a spus șoarecele.
Ia te uită, șarpe? Bună.
Șarpele s-a uitat la gruffalo.
La revedere șoricelule.
Și s-a târât în casa lui din bușteni.
Vezi? A zis șoarecele. Ți-am spus.
Uimitor, a spus gruffalo.
Au mai mers ceva.
Până când gruffalo-ul spuse:
Aud un țipăt prin copaci.
E bufnița.
Hei bufniță, salut.
Bufnița s-a uitat la gruffalo.
Vai de mine, spuse ea.
La revedere șoricel.
Și a zburat în casa ei din copac.
Vezi? A spus șoarecele. Ți-am spus eu.
Incredibil, a spus gruffalo.
Au mai mers o bucată până când gruffalo-ul spuse:
Aud pași pe cărare.
E vulpea, a spus șoarecele.
Ia te uită, vulpeo te salut!
Vulpea s-a uitat la gruffalo.
Ajutor! A spus. La revedere șoricelule.
Și o zbughi în casa ei subterană.
Ei bine, gruffalo, a spus șoarecele.
Vezi, tuturor le e frică de mine.
Dar acum, stomacul meu începe să chiorăie.
Și mâncarea mea preferată este...
Budincă de gruffalo.
Budincă de gruffalo? A spus gruffalo-ul.
Și repede ca vântul s-a întors și a fugit.
Totul era liniștit în pădurea cea deasă și întunecată.
Șoarecele a găsit o nucă.
Și nuca era bună.